www.titlovi.com
Volim te, volim te...
Cyril! Cyril!
London, kolovoz, 1939. g.
To je radno mjesto tajnice.
Onda vam agencija nije trebala dati moje ime.
Moje tipkanje i stenografija nisu dovoljno dobri. -Onda pomoćnica.
Uz manje tajničke dužnosti.
Poslao sam joj sve detalje i izabrala je vas. -Stvarno? -Učiteljica ste?
Učiteljica tjelesnog. -Učiteljice su dobri organizatori.
Gđa Owen očekuje puno gostiju. -Gdje je to točno?
Na obali Devona. Soldier Island.
Obala? -Audrey mi je pričala o tome iz njenih časopisa, zar ne Audrey?
Trebala ga je kupiti neka hollywoodska zvijezda,
no nije, već g. i gđa Owen.
Upoznali ste ih? -Ne, sve smo sredili preko pisma. -Otok? Na moru?
Otoci su općenito na moru.
Kutiju, molim, Audrey.
Možda nisam prikladna... -Vi ste ona koju je tražila.
I vrlo dobro je plaćeno.
Nudi se stalni posao, ako budete ispunili očekivanja.
Da, ali... -Za trenutne troškove.
Ovo je za predstavu? Na West Endu?
Hoće li me spomenuti u programu?
Dame i gospodo! Molim tišinu!
Optuženi ste za sljedeća djela.
Bože! Dovraga! Proklet bio, gade glupi!
Evo i ostalih...
Ja sam gđica Claythorne. Tajnica gđe Owen. Vi ste g. Narracott?
Nitko drugi ne nosi znak. Već sam prebacio dvoje.
Čangrizavu staru curu i nekog šminkerskog mladića.
Ulazio sam i izlazio iz ove luke poput lakta guslača.
Morski vukovi imaju svoje norme ponašanja.
Dobar dan. General MacArthur.
Dragi Bože! Kakva čast. Wargrave. -Sudac Wargrave?
Čast je meni, gospodine. -Sad sam umirovljeni sudac. -Gospodine...?
Lombard. Philip. -A vi, gospodine? -Davis.
Idete ili ne? -Hoćemo li?
Ovim putem, tamo gore...
Dobar dan!
Dobro došli na Soldier Island.
Krenimo.
Ima li problema?
Nisam plaćen za dalje, gospodine. -O, zaboga...
Davis?
Bio bih zahvalan... -Naravno.
Dakle, Rogers... Kad možemo očekivati da ćemo upoznati naše domaćine?
Do večeras bi trebali svi stići, gospodine.
Dobar dan. Tony Marston.
Radujem se što ću vas sve upoznati za večerom.
Džin tonik u moju sobu. -Je li gđa Owen ostavila instrukcije za mene?
Ja sam tajnica. -Samo da vam bude ugodno
i da imate sve što zaželite, gđice Claythorne.
A sad, ako bi gospoda mogla za mnom, gđa Rogers će ispratiti damu.
Hvala vam, Davise...
Je li moja prijateljica, gđa Constance Culmington,
promijenila planove? Znate li? -Ne, bojim se da ne znam.
Smiješno nejasno.
Žao mi je, tek sam dobila posao.
Ne, ne. Ne radi se o vama, gđice Claythorne. Mislim na ovaj dogovor.
Owenovi su me pozvali da se sretnem s prijateljicom, a ona nije ovdje.
Vrlo neobično. Doista neobično.
Mogu li vam pomoći? -Ljubazni ste.
Deset malih vojnika pošlo je u krevet; Jedan se ugušio i osta ih devet.
Ostavi me na miru.
Pogledaj u kakvom si stanju. -Moram ispeći govedinu.
A moj nabujak, Thomas, što s njim?
Ja je ne mogu odjenuti, zar ne? Hajde.
Nesreća iz djetinjstva?
Vaše oči?
Ne, gospođo. Došlo je odjednom.
Možda od šoka? Nagla promjena?
Ne znam, gospođo.
Moraš znati. -Ne znam, gospođo.
Uvijek sam mislila da je slabost
biti tako pod utjecajem nekakvih okolnosti.
Tako popustljiv, skoro beznačajan.
Moramo biti snažne, gđo Rogers, osobito u ovim vremenima.
Moramo biti hrabre...
i kreposne.
Moramo biti Engleskinje.
Da, gospođo. -Mali savjet...
Ubuduće stavi malo kolonjske...
prije nego dođeš gore kako bi pomagala damama.
Znam da je vruće raditi u kuhinji,
no nema potrebe da se čuje tako jako.
Oprostite, gospođo.
Konzervirana roba. Vojska. Rat.
Konzervirana roba.
Suče Wargrave, užasno mi je žao zbog nespretnog predstavljanja.
Užasan sam putnik, potpuno izgubim norme ponašanja.
Jesmo li uspjeli na vrijeme? -Taman. Gospodine.
Spremni ste prije nego smo to očekivali.
Što je gore? -Samo potkrovlje. Gospodine, rečeno mi je
da gazište gore nije baš čvrsto.
Najbolje ga je izbjegavati, kako ne biste nenajavljeno upali
u jednu od spavaćih soba... sa stropa.
Mogu li vam pokazati salon?
Možda aperitiv dok čekate ostale goste? -G. Davis.
Izgledate kao čovjek kojem bi dobro došlo piće.
Baš zgodno. Možda čašicu.
G. Rogers, vodite.
Gospođice?
Tražite nešto?
Jer je ovo podrum.
Za osoblje. -Ja sam osoblje. -Imamo stroge naputke
da morate biti tretirani kao gošća.
A gosti ne idu u podrum.
Zvuči kao da tražite od mene da odem.
Koliko još očekujete ljudi?
Znat ćemo kad stignu.
Kako ćete se vas dvoje nositi s tim? -Rogers i ja smo sposobni.
I više od toga.
Dakle, ako biste mogli?
Bravo, curo.
Kakva idilična večer.
Nebo! Kako netko može ne vjerovati u Stvoritelja?
Davis. -Emily Brett. -Edward Armstrong.
Jedna je i u mojoj sobi.
Pretpostavljam da je po jedna u svakoj sobi.
Soldier Island. Ima smisla. Zabavno.
Čisto sumnjam da naši domaćini naginju humoru.
Ne mogu komentirati naše domaćine. -Dobra mala tajnica.
Ispričajte me. -Ustali smo na lijevu nogu, je li?
No imate vrlo lijepe noge.
Bilo bi nemarno ne diviti im se. -G. Lombard...
Čini se da ste pod dojmom da sam određena vrsta žene.
Uvjeravam vas da nisam. Ne volim da me gledaju.
Dobijem instinkt u vezi ljudi.
Dobio sam ga u vezi vas.
Mislim da se pretvarate.
Piće, g. Marston? -Ružičasti džin. Ružičast poput djevice.
Nisam vam čuo ime. -Philip Lombard.
Irac. Vjerojatno poznajete Corkerone.
Moji odlični prijatelji. Beskrajno simpatični.
Svatko tko nešto znači ih poznaje.
Kladite li se, Lombarde? -Ovisi. -Večeras će u jednom trenutku
jedan od tih starih prdonja u raspadu početi pričati o ratu.
Obojicu će nas pitati zar nam nije žao što smo propustili zadnji
i kako s velikim entuzijazmom trebamo ispuniti svoju dužnost u sljedećem.
Nije da će sljedećeg uopće biti. -Uvijek bude sljedećeg.
Što kažete? Oklada?
Izgledi za dobitak su preveliki.
Slušajte ih. Drže se zajedno. Misle da još znače nešto
no nitko ne bi primijetio niti bi ga bilo brige da...
Bit ću im izuzetno šarmantan.
U redu, gđice Claythorne.
Ako će vas to usrećiti, žao mi je zbog buljenja.
G. Lombard, sumnjam da vam je ikad žao zbog bilo čega.
Pametna cura.
Dame i gospodo, nabujak od jastoga. -Nadam se da nije prebogato.
Kod kuće uvijek jedem skromno za večeru.
Neću, hvala.
Upoznali smo se ranije, znate?
Ispričavam, sjećanje me baš i ne služi kao prije.
Možda ste mi iznijeli dokaze?
Ne, nije to u pitanju, sjetio bih se toga. Nešto drugo...
Sjetit ću se. -Nisam sigurna u vezi ovih. Izgledaju vrlo... poganski.
To su deset malih vojnika. Iz pjesme.
Znam je savršeno.
Kad sam bio mali dadilja mi ju je recitirala.
Mislim da me je htjela uplašiti da budem dobar. -Je li uspjelo?
Oduvijek sam bio cjepidlaka. Cjepidlaka za pravila.
Vjerojatno sam bio tup dječak! -Ne mogu to zamisliti, generale.
Ne biste je trebali zvati pjesmom, gđice Claythorne. To je satira.
Poezija bi trebala uzdizati. -Slažem se s vama, gđice Brent.
To dokazuje koliko su krivi prvi dojmovi.
Mislim da niste vrsta džentlmena koji cijeni poeziju.
G. Davis ima skrivene dubine.
Nabujak je izvrstan. -Vrlo je lagan.
U preko 40 godina u kriminalnom pravu suočio sam se
s najizopačenijim primjercima ljudske vrste i nisam osjetio strah.
No užasavam se, gđice Claythorne,
pomisli da mlade dame vitlaju hokejaškim palicama.
Nisu toliko loše, suče. Ponekad su malo uzbuđenije i bučne.
Privilegija mladih. Siguran sam da ste pravi primjer.
Ponekad budete u strahu s kojim smećem će vas poslužiti,
no ovo je vrlo pristojno. -Owenovi su uvijek velikodušni domaćini.
Vaši prijatelji, g. Davis? -Poslovni znanci. Bavim se konzerviranom robom.
Tvrtka je počela opskrbljivati vojsku gulašem.
Konzervirana roba nam je pomogla dobiti rat.
Pretpostavljam da vojska stupa želucem. -Evo ga...
Sjećam se tog gulaša. -Medicinska postrojba, dr. Armstrong? -Točno.
Poljske bolnice, a zatim bolnice u Belgiji i Francuskoj.
Možda su i s vama razgovarali. -Razgovarali, generale?
Da, g. Owen je amater, no veliki znalac o vojnoj povijesti.
Pisao je o Francuskoj,
o presudnim akcijama na frontu 1917. g. -Bože, završen je.
Ne, ja sam ovdje kako bih pobjegao od svega toga.
G. Owen je zanimljiv čovjek i ima zanimljivo ime. Ulick Norman.
Neobično. Gđa Owen je Una Nancy. -Isti inicijali.
Moram priznati da sam bio malo zabrinut zbog "Ulicka".
S obzirom na trenutnu klimu moglo bi se shvatiti kao... teutonsko.
Nećete upoznati većeg domoljuba.
A što bi mogli biti više englesko od "Normana"?
Magično je!
Gđa Rogers ima dara.
Možda izgleda kao zombi, ali definitivno zna kuhati.
Kad možemo očekivati Owenove? Jesu li telefonirali?
Na otoku nema telefona. G. Narracott donosi poruke,
uz poštu i namirnice za kuhinju svakog jutra.
Pretpostavljam da će sutra donijeti brzojav od Owenovih,
ili će doći s njima.
Rogers, daj tom Narracottu par šilinga,
zamoli ga da mi pripazi na auto. Parkiran je u luci. Jensen.
Naravno, gospodine. Prenijet ću vaše komplimente gđi Rogers.
Slušajte, Davis. Owenovi... Vole li oni zabavu?
"Vole li zabavu"? -Da, jer ovdje je ima u malim količinama.
Dobio sam pismo u kojem sam pozvan na kućnu zabavu.
Mlade ljepotice, šampanjac, glazba...
A osim Lombarda, koji izgleda kao da bi malo živnuo,
vi ostali mi ne izgledate kao da volite zabave.
Bez uvrede. -Vaš auto je Jensen? -Vidjeli ste ga? Zar nije ljepotan?
Ne mogu zamisliti da volim osobu
kao što obožavam Jensena<7i>. -Izgurali ste me s ceste.
Nisam. -Izgurali ste me s ceste.
Kad? -Vozio sam i gledao svoja posla, a onda ste me pretekli,
Bog zna s kojom brzinom, i izgurali me s ceste.
Vidio sam nekoga tko užasno sporo vozi. -Slušajte, Marstone,
mislim da bi isprika i rukovanje među gospodom riješili stvar.
Nisam učinio ništa loše! -Izgurali ste me s ceste!
Možda sam vas pretekao, no moja prateta vozi življe.
Ako ne možete kontrolirati auto, ne trebate ni voziti... -Seronjo mali!
Izgurao si me s ceste i imaš drskosti reći da sam ja kriv?!
Pažljivo. Postaješ crven u licu.
Gospodo, molim vas! Dame su prisutne. -Žao mi je.
Tjedan je bio dug. -U pravu ste, generale.
Rukovanje među gospodom. Hajde, Armstrong. Pruži je.
Budimo prijatelji.
Skoro je vrijeme.
Odradili smo dobro, zar ne?
Rogers, nestalo mi je cigareta.
U kojim ste bitkama sudjelovali, generale?
Služio sam u Indiji, na Sjeverozapadnoj granici,
Južnoj Africi i naravno u Francuskoj. -Jeste li pobijedili u nekoj?
Gnušam se te Konvencije... Muškarci sa svojim cigarama i pričama.
Konvencija nas drži zajedno pred neminovnim kaosom, gđice Claythorne.
Je li vrijeme? -Počni posluživati.
Ne, ne, ja ću uliti kavu. Vjerojatno imate puno posla u kuhinji.
Izvrsna večera, gđo Rogers.
Owenovi su sretni što vas imaju. Zasigurno ću im to reći.
Hvala vam, gospođo.
Gdje je vaša škola?
Sumnjam da ste čuli za nju. Nije osobito poznata.
Ni osobito dobra. -Zašto to kažete?
Jer ne biste trebali posao u ljetnim mjesecima.
Honorari i plaće im nisu dovoljno visoki.
Nije da ne odobravam zaposlenost,
daleko od toga. No zašto podučavati u trećerazrednoj ustanovi,
i stvarati trećerazredne djevojke?
Nije vrijedno vašeg vremena i pažnje.
Dame i gospodo! Tišinu, molim! -Tko je to?
Optuženi ste za sljedeća djela:
Edward George Armstrong, ubili ste Louisu Mary Clees...
Tko je to? -Ne znam, gospodine...
Emily Caroline Brent, ubili ste Beatrice Taylor...
Tko je to? -Što ovo znači?
William Henry Blore, ubili ste Jamesa Stephena Landora...
Bože svemogući!
Vera Elizabeth Claythorne, ubili ste Cyrila Ogilviea Hamiltona.
Philip Lombard, ubili ste 21 čovjeka,
pripadnika istočnoafričkog plemena.
John Gordon MacArthur, ubili ste Henryja Richmonda...
Odakle ovo dolazi?
Anthony James Marston, ubili ste Johna i Lucy Coombes... -Idemo, Rogers.
Nikad čuo za njih. -Lawrence John Wargrave,
ubili ste Edwarda Setona. -Miči mi se s puta.
Thomas i Ethel Rogers, ubili ste Jennifer Brady.
Thomas? -Optuženi, kako se izjašnjavate?
Gđa Rogers? -Samo joj je pozlilo. -Idem po svoju torbu.
Bit će joj dobro. -Ja ću to procijeniti.
Ploča? -Zove se Labuđi pjev. -Zašto su je pustili?
Ha? Zašto su je pustili?
Pusti me! -Prokleti Owenovi, kakva je ovo igra?
Pusti ga, Marstone, on ih ne poznaje. On nije Davis.
Zovem se Blore. Detektiv William Blore. Kako ste znali?
Instinkt.
Trebam piće.
Stvarno! Te užasne i lažne optužbe! -Doista, generale!
Trebamo pričekati doktora i Rogersa. Pričekati dok svi ne budemo zajedno.
Dobro rečeno, Debeljko. Poslušajmo policajca.
Gđice Claythorne?
Izvolite. Blago je, ali će vam pomoći zaspati.
Rogerse, pretpostavljam da postoje pitanja o našim domaćinima
na koja samo vi možete odgovoriti. -Da, gospodine.
Za nekoliko minuta, kad sredite suprugu.
Rekla sam ti!
Rekla sam ti... -Saberi se, ženo!
Začepi gubicu, glupa kujo.
Hvala. -Rogers dolazi.
Dakle, Rogers? -"Po mojim instrukcijama
pusti ploču u to vrijeme".
Rečeno nam je da će to biti iznenađenje, igra.
Super igra! -Ali bili ste u prostoriji s nama.
Na ploči je pauza.
Netko je uložio dosta vremena i novca.
Da sam znao što je na ploči nikad ne bi sudjelovao.
Ono što se kaže o meni i gđi Rogers? Nikad! -Znači, to je laž?
Gđica Brady nam je bila kao obitelj. Sve smo činili za nju.
Nije bila dobro. Bila je krhka kao ptičica.
No zbog toga što nam je ostavila malo
neki bi rekli bilo što da nam naude.
Bojim se da među poslugom vlada velika ljubomora.
U podrumima su često gnijezda otrovnica.
Hvala, Rogers. Pozvonit ćemo ako budemo nešto trebali.
I ja sam imala lijeno i osvetoljubivo osoblje.
Vjerujem Rogersu. -Nema nikakvog smisla.
Nisam ni upoznao Johna i Lucy Coombes. -Zlobne gluposti.
Louise Clees je bila pacijent na operaciji.
Bilo je riskantno, nastale su komplikacije. Svi su to znali.
No kad nešto krene po krivu svi okrive kirurga.
Nitko vas ne krivi, doktore. -E, pa netko jest!
Henry Richmond je bio jedan od najboljih mladih časnika,
koji je pao izvršavajući svoju dužnost za Kralja i domovinu.
Odvratno je pomisliti da bi tim zlim glasinama trebalo davati značaja...
Odvratno! -Edward Seton je bio kriv.
Držao sam se dokaza koji nisu bili prihvatljivi na sudu.
No bio je kriv.
Na Landora sam stavio ruke samo kad sam mu stavljao lisičine.
Bio je degenerik i pijanica.
Ugušio se vlastitom rigotinom. -Cyril... Maleni dječak...
Bila sam mu guvernanta.
Nije smio plivati, nije bio dovoljno snažan.
No iskrao se, a ja...
Ja nisam bila dobra plivačica. Nisam bila dovoljno dobra.
Pokušala sam. Zbilja sam ga pokušala spasiti.
Njegova sirota majka je bila slomljena, tako slomljena.
Mene su trebali spašavati. Skoro sam se utopila.
Tko bi rekao nešto takvo? -Ovo je nekakva zlobna šala.
Ako je ovo vaš smisao za humor,
onda nešto nije u redu s vama. Vrijeme je za ludaru.
O meni je sve bilo točno.
21 čovjek?
Znao sam da će se netko izbrbljati.
Nevjerojatno je kako ljudima proradi savjest
kad su na sigurnom u svojim krevetima.
Užasni čovječe! Užasni, užasni, čovječe!
Ljudi poput vas... Muškarci poput vas
naše misionare dovode u veliku opasnost!
O, naši misionari, sa svojim Bogom i sifilisom!
Nisam jedini bijeli ubojica u Africi, gđice Brent.
Lombarde, vi ste, gospodine, prokleti koljač! -I priznajem to.
Dakle, ili izmišljam priču zbog efekta šoka,
ili sam jedini u ovoj prostoriji koji govori istinu.
Kako se usuđujete! -Povucite to!
Dosta, dame i gospodo. Kakvo nam to dobro može donijeti?
Mislim da bismo se trebali povući
i biti spremni za odlazak sutra s g. Narracottom.
Što ako su Owenovi povezani s njim? -Suočit ćemo se s njima, ali otići.
Unatoč bolnom priznanju g. Lombarda
svi smo žrtve okrutne prijevare.
Ne bismo tim optužbama razgovorom trebali pridavati pažnju.
Slažete se? -Naravno.
John i Lucy Coombes... To moraju biti ono dvoje djece.
Kakvi bi to roditelji puštali djecu vani po mraku?
To je potpuno neodgovorno.
Izgubio sam vozačku na šest mjeseci. Strašna neprilika.
Vi ste vozili? Kakvo iznenađenje.
Bila je to samo loša sreća.
Nisam imao nikakve šanse.
Ta sirota djeca... -Ti si prokleti manijak, Marstone!
Nisam ni vozio brzo. Ne možeš, ne u Engleskoj.
Nije kao na Kontinentu. Tamo shvaćaju automobilizam.
O Švabama govorite što hoćete, ali ceste su im veličanstvene.
Jensen ih obožava. Mogu ga zbilja pustiti s lanca.
Jeste li dobro? -Guši se!
Krvari! -Spustite ga! -Skinite ga s mene!
Mrtav je.
"Nebeski oče, čuvaj ovu izmučenu dušu i zaštiti nas..."
Armstrong. Dođi.
Možda bismo se trebali riješiti stimulanta,
iz poštovanja prema obitelji. Ne želimo uzrokovati skandal.
Ovo je sad stvar policije, doktore.
Pravila su ista, bili otmjeni ili ne.
U redu.
Prokleti smo, Thomase.
Prokleti smo.
Ići ćemo u pakao!
Da?
Tko je?
Doktore, molim vas! -Ne dirajte me. Znam što radim.
Dr. Armstrong? -Da? Što je bilo? -Možete li doći?
Mrtva je već nekoliko sati.
Obavijestit ću ostale da ne očekuju doručak
s obzirom na okolnosti. -Ne, gospodine.
Doručak će biti poslužen u potpunosti.
Dobar čovjek. Najbolje je ne cmizdriti već nastaviti raditi.
Dr. Armstrong.
Čula sam da ste ustali.
Je li gđi Rogers gore? -Na neki način. Mrtva je. -Mrtva? -Umrla je u snu.
Umrla je u miru. Nema razloga za uzbunu. -Čekajte.
Došla sam dolje pričekati vas i vidjela ovo. Molim vas.
Malo je kasno za umjetno disanje, Debeljko.
Koji si ti pametnjaković. Ponjuši sam.
Bilo ih je deset. -Iz one pjesme? Da.
Da. Prebrojte ih, molim vas, dr. Armstrong.
Osam ih je, zar ne? -Osam figura za osam ljudi ovdje.
Recite da sam u pravu. Molim vas, recite da sam u pravu!
Siguran sam da za ovo postoji savršeno razumno objašnjenje.
Bademi. -Bademi ishlape. Cijanid.
Nadam se da nećete puknuti, gđice Claythorne.
Histerične žene su tako dosadne.
Hvala što si pokušala, hvala ti, hvala ti...
Hvala ti što si pokušala. O Bože, o Bože...
Želim plivati do stijena!
Cyrile, dragi, znaš da ne smiješ. Nisi dovoljno snažan.
Jesam! -Cyrile, lijepo se ponašaj. -Slušaj gđicu Claythorne, dragi. -Ne!
To je zbilja zločesto! Tako mi je žao, gđice Claythorne.
Bože, tako se lako uzbudi. Cyrile, razboljet ćeš se.
Što je sad? -Ujače Hugo!
Čuo sam te kako vičeš s milje udaljenosti, huljo mala.
Hvala nebesima... U pravo vrijeme.
Olivia, izgledaš sjajno, kao i uvijek.
Isprazna laskanja. Umorna sam i krajnje odvratna.
Ne vjerujem da sam imao zadovoljstvo. -Hugo, ovo je gđica Claythorne,
koja puno pomaže Cyrilu u učionici.
Gacali ste po vodi, generale?
Što ste vi, Lombarde?
Plaćenik? Plaćeni ubojica? Vojnik?
Niste iz neke meni poznate vojske, no svejedno ste nekakav vojnik.
Ne trebate brinuti što sam.
Uvijek postoji trenutak, zar ne?
Prije napada, napredovanja, bombardiranja, kaosa...
Trenutak potpune tišine.
Slušajte... Zar vam ovo ne sliči na takav trenutak?
Nikad nisam bio čovjek za tišinu, generale.
Odavde ne vidimo luku. Što znači da nas ne mogu vidjeti.
Odsječeni smo. Kao štakori u bačvi.
Ovo je mir prije pokolja.
Ljudi ne umiru bez razloga!
Umiru jer im je netko nešto učinio.
On je irski terorist s prokletim pištoljem!
Nitko neće doći po nas. Ovo je kraj.
Da niste dirali moje stvari! -Što imate kriti?
Cijelo jutro čistim crijeva... Zbilja imate obraza.
Svi smo lovina. Na ovom otoku je još netko,
a kad ga pronađem od njega ću napraviti broj 22.
Preveo: ZKARLOV
Preuzeto sa www.titlovi.com